Tänään, maaliskuun 11. päivä...
Traagisia uutisia-
- odottamattomasta maanjäristyksestä-
- jonka magnitudi oli 9-
- ja jonka laukaisema tsunami...
...aiheutti valtavasti tuhoa.
Uhrien määrä kasvaa jatkuvasti...
...ja vahinkojen laajuutta-
- jotka tämä katastrofi aiheutti...
...on mahdotonta arvioida tällä hetkellä.
Ulkomaiset vapaaehtoiset osallistuvat-
- massiivisiin pelastustoimiin.
Selviämme tästä takaiskusta...
...ja jälleenrakennamme tuhoutuneet alueet sekä itse Japanin.
Rukoilkaa kanssani-
- onnistumisemme puolesta.
Mikä on uhrien kokonaismäärä? Suunnilleen?
Alueellamme lähes 8000.
Tilanne on kurja. Se voi räjähtää milloin vain.
En voi käyttää koneita.
Kaikki on-
- hiuskarvan varassa.
28 ihmistä vietiin elävänä.
Ruokalassa on kuulemma viisi lisää.
Kaksi tyttöä ja kolme poikaa, kaikki saksalaisia.
He ovat tuolla.
Satoi, ja muta sulki sen täysin.
Puhdistimme sen ja laitoimme sinne putkikameran.
Kokeilemme toiseltakin puolelta.
Emme pysty enempään nyt.
Yksikään-
- ei loukkaantunut pahasti, mutta he ovat vain 30 senttiä betonilaatan alapuolella.
Tosi vaarallista. Se voi järistä uudelleen milloin vain.
Pysykää rauhallisina, lapset.
Täällä on lääkäri.
Älkää puhuko yhtä aikaa.
Happea ei ole paljoa. Vain yksi kerrallaan.
Vastatkaa, kun olen kysynyt.
Kuvailkaa asioita.
Kuka siellä?
Nina.
Kuuletteko minua?
Meitä on viisi.
Olemme kaikki yhä elossa.
Tosi hyvä, lapset. Teemme nyt näin:
Pysykää rauhassa ja säästäkää happea.
Kun saamme teidät ulos-
- voimme puhua enemmän.
Ei. Älkää menkö.
Puhukaa meille vähän, olkaa kiltti.
En voi mennä, metro on suljettu. Tietääkö kukaan, että olet täällä?
Äitisi tai isäsi?
Äiti tietää.
Isä on kuollut.
Kaipaan häntä kamalasti.
Hei, Nina, älä itke.
Kulutat hapen loppuun.
Minulla oli viisi isää.
Kaipaan heitä kaikkia.
Kaikki ovat kuolleet, mutta minä en itke.
Viisi isää?
Ei se ole mahdollista.
Mahdollista, mahdotonta.
Mistä sinä tiedät?
Se on mahdollista.
Voi taivas.
Kävelevätkö he veden päällä?
Joo, olemme kaikki apostoleja.
Hiljaa, pikku paska.
Tuskin pääsit vaipoista-
- ja vitsailet jo.
Annan sinulle turpiin.
Riittää jo, Isukki.
Insinöörit laittoivat veden alle maata-
- jotta sitä ei näe ilmasta.
Luoja heitä sitten auttakoon.
Mennään, veljet.
Se tapahtui Stalingradissa.
Oli elokuu 1942.
Venäläiset ylittivät Volga-joen-
- saadakseen jalansijan joen toisella rannalla-
- ja estääkseen saksalaisia-
- valloittamasta kaupunkia ja sen jokiyhteyttä.
Se oli lähes mahdotonta-
- mutta he eivät ajatelleet sitä.
Kaikki taistelivat niin hyvin kuin voivat-
- tietämättä taistelevansa-
- verisimmässä taistelussa-
- koko ihmiskunnan historiassa.
Ei hyvä.
Tiedustelijoita.
Hyppää.
Pussi, kypärä.
Selvä, hyppää.
Istu.
Merkitsitkö reitit?
Oliko miinoja?
Oletko yrittänyt puhua?
Tšvanov.
Tehtaalla oli kuuromykkä...
...vammainen. - Ei vammaisia ole...
...Neuvostoliitossa.
Mielisairaita on, mutta vammaisia ei.
No niin. Odota hyökkäysjoukkoa-
- vie heidät öljysäiliöiden luo ja ota meidät kiinni.
Mennään.
Olemme tässä, ja rakennus on tässä.
Hiivimme sisään. Sitten heitetään kolikkoa.
Kruuna vai klaava.
Kruuna, etsimme räjäytintä.
Sen pitäisi olla toisessa kerroksessa.
Sitä ei kannata laittaa ylemmäksi-
- missä siihen voisi osua. Klaava, etsimme-
- räjäyttimen heti ja tapamme kaikki.
Leikataan kaikki löytämämme langat.
Se siitä.
Jürgens. Jürgens.
- Venäläiset tulevat. - Mitä?
Lähetä uutinen.
Täällä ei ole signaalia, kapteeni.
Hyvä on, Jürgens.
En tahdo kysyä, miksei ole.
Räjäyttäkää säiliöt.
Mutta niissä on-
- koko armeijan polttoaine, kapteeni.
Jürgens.
Olet idiootti. Venäläiset tulivat.
Palaan hetken päästä.
Venäläisillä on juoksuhautoja tuolla.
Sivustat on miinoitettu. Emme voineet edetä-
- raskaan tulituksen vuoksi.
Kranaatteja!
Löysin sinut, senkin kusipää.
Luoja meitä siunatkoon. Mennään, poika.
Poika.
Jää vartioon.
Minä menen yläkertaan.
Toveri. Olen yksi teistä, tarkkailija.
Etsikää radioni. Tarvitsen sitä.
Toveri.
Siinä se on.
Tulimme tänne eilen paloasemalta.
Saksalaiset tappoivat radistini.
Oletteko tiedustelijoita?
Joo, mutta mikä hitto sinä olet?
Minähän sanoin. Olen tarkkailija. Upseeri.
- Upseeriko? - Ohjaan tykkitulta.
Miksi sakut roikottivat sinua kuin joulukoristetta?
En ole nukkunut kolmeen päivään.
Olin heikko. Minä jäädyin.
Tuhosit ylityspaikan, kusipää.
He paloivat hengiltä. Emme saaneet suojatulta.
- Etkä sinä nukkunut? - Komentaja.
- Mitä nyt? - Semjonov on kuollut.
Radio on rikki.
Hänen radionsa toimii. Pidämmekö hänet?
Osaatko käyttää radiota?
Osaan.
Ota yhteys päämajaan.
Teen sen.
Antakaa taajuus ja tunnuksenne.
Se on Kaluga.
44 ja kolme.
Nynny.
Älkää sanoko minua Nynnyksi.
Olen työläismaanviljelijäarmeijan upseeri.
Antakaa minulle ase.
Ota yhteys päämajaan.
Jos et tee sitä, ammun sinut.
Kapteeni! Tulkaa äkkiä!
Kenet hän otti?
Onko se poika?
Oletko kunnossa, pentu?
Se on tyttö.
Ehdottomasti tyttö, komentaja.
Hänellä on sotapsykoosi. Hän on sekaisin.
Selvitetään se myöhemmin.
Entä Nikiforov?
Siinä hän on.
Hän toi likaisen vieraan.
Kuka hemmetti sinä olet?
En ole paholainen, toveri kapteeni. Olen enkeli.
Tykkipäällikkö Poljakov.
- Tykkipäällikkö, vai? - Niin, herra.
Missä komentamasi tykki on?
Tuolla käytävällä.
- Onko ammuksia? - On.
Yksi.
Ymmärrän.
No taistellaan sitten.
Toveri kapteeni!
Divisioonan päämajasta.
Istu.
Nytkö-
- häntä pitää vahtia?
Se tästä vielä puuttui, hemmetti.
Komentaja, katsokaa, mitä sakut tekivät hänelle.
Se on sotaa, Enkeli. Hän on elossa.
Niin he tapasivat.
Viisi kahden vuoden sotimisen raastamaa miestä-
- jotka tuuli oli tuonut suurkaupungeista ja valtavan maan perukoilta-
- kaupunkiin, joka levittäytyi-
- suuren joen rannoille.
Viisi miestä ja äitini.
Nuori äitini.
Rakennus, jossa äiti eli-
- oli Volgan yhden uloskäynnin tiellä.
Kuukausien ajan joukkomme valtasivat rakennuksen-
- ja lähtivät jälleen.
Äiti ei jaksanut elää liekkimeressä-
- eikä kestänyt surun-
- ihmisen julmuuden ja oman kärsivällisyytensä sokkia.
Äiti asui vanhassa kodissaan-
- eikä halunnut lähteä.
Se oli hänen huoneensa, hänen asuntonsa-
- hänen portaansa, hänen katunsa-
- ja hänen kaupunkinsa.
Hän ei voinut hylätä sitä.
Oli vain muutama päivä-
- hänen 19. syntymäpäiväänsä.
Mitäs täällä on?
Suihkulähde.
300 metriä.
Kukaan ei karkaa-
- Tšvanovilta.
Kukaan ei piileksi-
- Tšvanovilta.
Kaupan ikkunassa on särkynyt tankki.
Helvetin sakemannit.
Heidän koneensa ovat romuja. Mikään ei toimi.
Mikään ei ammu.
- Saastaiset linnut tekivät pesän. - Tšvanov.
Mene katsomaan, miten miehet pärjäävät.
Selvä. Nynny, miten teit tämän?
Asunnossa 8-
- jossa asui ennen äidin naapuri Šazonov-
- joka keräsi perhosia ja hyönteisiä-
- oli nyt Gromovin tähystyspiste.
Pitäkää rakennus kolme päivää-
- kunnes divisioonan joukot tulevat teidän luoksenne.
- Ymmärrättekö? - Tavallaan, numero 4.
Mitä ette ymmärrä, numero 2?
En ymmärrä, miten voin totella käskyä, numero 4.
Olette armeijassa-
- mutta kuulostatte asevelvolliselta.
Selvittäkää se itse. Ymmärrättekö?
Kyllä, herra, numero 4.
Siinä kaikki.
Seis.
Mitä teet täällä?
Seis, seis.
Lopeta, en satuta sinua.
Et voi olla täällä, sinut tapetaan.
Mene pois.
Tämä on minun kotini, ei sinun.
Sinunko? Eikö haittaa, että ryntäsimme sisään?
Ei. Voitte jäädä toistaiseksi.
Anna kenttäpullosi.
Sinä yönä heidän rivinsä vahvistuivat.
Eloonjääneet tulivat sinne vaistomaisesti.
Ensimmäisessä kerroksessa oli merimiehiä-
- mobilisoituja tehdastyöläisiä-
- ja insinöörejä.
He asettuivat asunto 6:een-
- missä suuri Kulikovin perhe-
- oli asunut.
Nyt siellä oli konekivääri.
Fasistinarttu toimii.
Tule tänne ampumaan sillä muutamia saksalaisia.
Se oli vitsi.
Antakaa kenttäpullonne minulle.
Saanko sen takaisin?
Tässä.
Hän on yksinkertainen.
Hänelle voisi tehdä, mitä huvittaa.
Hän on niin pieni ja suloinen.
Etkö kestä vitsiä?
Kysy-
- mikä tytön nimi on.
Mikä sinun nimesi on?
Katja.
Anna kenttäpullosi minulle.
No niin-
- toveriasukkaat-
- ensimmäinen kerros on teidän.
Vahvistakaa sitä.
Pysykää sisällä ja ampukaa vain käskystä.
Heittäkää sakut pihalle. Ne alkavat haista.
Nakatkaa ne ulos täältä.
- Kuka on johdossa? - Minä.
Vääpeli Krasnov.
- Entä täällä? - Minä. Olen komentaja.
- Hei. - Terve.
Sotilas.
Toinenkin.
Tuolla on upseeri.
Se on varmaan Jürgens parka.
Mitä nyt, Kahn?
Miksette ole tehnyt raporttia? Miehiänne nakellaan ikkunoista-
- mutta itse olette kunnossa.
Olisiko parempi, jos olisin kuollut, eversti?
Tahdon tietää, miksi se hemmetin rakennus on täynnä venäläisiä.
Minua ei käsketty pitämään rakennusta, vaan räjäyttämään polttoainesäiliöt-
- jotta vihollinen ei saa niitä.
Kahn, tiedättekö, mikä erottaa-
- saksalaisupseerin muiden armeijoiden upseereista?
No?
Hän ei kyseenalaista käskyjä, vaan seuraa niitä.
Juuri sen takia Wehrmacht on Volgalla...
...ja miksi se pääsee pian Intiaan. Älkää huoliko.
Epäilen, ettei teidän tarvitse opetella ratsastamaan norsulla.
Hemmetin täit.
Miehemme raapivat kuin apinat.
Venäläiset pistävät saippuaansa tuhkaa.
Tuhkaako?
Saippuaan?
Barbaarit.
Kahn.
Huomenna se hemmetin rakennus on meidän.
Menetitte sen venäläisille ja saatte hankkia sen takaisin.
Pistäkää saippuaan tuhkaa, niin täit kuolevat.
Kyllä, herra eversti.
He nakkelevat miehiämme ikkunoista.
Meidän pitää antaa niille isän kädestä.
Seuraava.
Upseeri.
Jopa tautisella lampaalla-
- on vähän villaa.
Seis! Seis!
Älkää ampuko!
Olemme teidän puolellanne!
- Kädet ylös! - Laskekaa aseet!
Kädet ylös!
- Käteni ovat täynnä. - Keitä te olette?
Paikallisia.
Asutteko täällä?
Ei, vaan sataman lähellä.
Miksi olette täällä?
Tarkastakaa korit.
Anna tänne se.
Multaa.
Multaa ja hiekkaa.
Multaa.
Olimme joella.
Kuljemme aina tästä.
- Miksi? - Otamme multaa joen rannalta.
Saksalaiset pommittivat viljaproomua.
Siivilöimme viljan ja teemme puuroa-
- lapsille.
Se on kuin pureskelisi hiekkaa, mutta sitä voi yhä syödä.
Saammeko mennä?
- Saksalaiset. - Ja?
Ja mitä?
- Tämä on rintama, typerys. - Hemmetin rintamanne...
...siirtyy.
Seuraammeko sitten teitä?
Emme me antaneet heidän vallata kaupunkia. Asumme täällä.
Kävelemme tästä joka päivä.
Antakaa hänen mennä.
En kestä hänen ääntään.
- Ammun sinut. - Hiljaa!
Ole itse.
Riittää.
Täitä?
- Saippuaa? - Kyllä, se on saippuaa.
Älä katso poispäin, kusipää.
Voi taivas, hän palasi.
En ole nähnyt sinua viikkoon. Toivoin sinun kuolleen.
Toiset syövät ruoat, jotka tuon sinulle.
Annatko sinä ne heille?
Vai vievätkö he ne sinulta?
Katso.
Minun vaimoni.
Kun näin sinut ensi kerran, en ollut uskoa yhdennäköisyyttä.
Vai mitä?
Christinani kuoli.
Tuberkuloosiin.
Kuka tuo on?
Minun vaimoni.
Vaimo.
Minun pitää mennä.
Ruoka on sinulle.
Ymmärrätkö? Vain sinulle.
Palaan pian.
Kuunnelkaa. Jos joku ottaa ruokaa-
- tältä naiselta-
- ammun hänet itse.
Ase, käsikranaatteja.
Yksi. Neljä lisää.
No niin.
Kuunnelkaa.
Kaupunki on tässä.
Tässä on ylityspaikka.
Rakennuksemme on tässä.
Jos he valloittavat sen, he polttavat-
- ylityspaikan taas. Tämä paikka on ideaalinen-
- joten emme saa päästää heitä tänne.
Ymmärrättekö?
Meillä ei ole paljoa luoteja.
Meillä on saksalainen konekivääri, jossa on neljä luotivyötä.
- Kolme. - Kolme.
Ne riittävät tunniksi.
Meillä on tykki.
Tykki on valmis.
Hyvä, toverit. Tiedätte asemanne.
Miehittäkää ne. He tulevat pian.
Hetki, kapteeni.
Voimme mennä asemiimme-
- mutta mitä teemme sieltä?
Puolustamme tätä rakennusta.
Se on käskymme.
Keneltä?
Divisioonan päämajasta.
Se on eri yksikkö. Saitte käskyn, joten totelkaa sitä.
Lähden etsimään-
- oman divisioonani. Jääkää te tänne.
Me lähdemme takaisin toiselle puolelle.
Nikiforov, ammu merimies.
Mitä?
Miksi teitte sen?
Olisimme tarvinneet häntä.
Mitä varten?
Ei minulla ole laivaa.
Komentaja, aukiolla tapahtuu.
Mitä tämä sirkus on?
Eversti, kokosimme ihmiset.
Kysy, onko hän juutalainen.
Oletko juutalainen?
Juutalainenko? Ei minun perheeni.
Emme ikinä edes asuneet niiden lähellä.
- Päästäkää irti! - Rimma-täti!
- Päästäkää heidät! - Tulkaa.
Minä ja pikku tyttöni!
Emme ole juutalaisia!
He ovat bussissa.
He aikovat polttaa sen, kapteeni.
Antakaa pikku tytön mennä!
Ei hän ole juutalainen, vaan lapsi!
- Näetkö upseerin? - Näen.
Osuisitko häneen?
Miten? Ne kusipäät piileskelevät lasten takana.
Mitä Jumalan nimessä on tekeillä?
Miksei meidän käsketty hyökätä?
Kahn, vastaan kysymykseenne-
- vaikka minulta ei vaadita sitä.
Tunnen säännöt, eversti.
Epäilemättä-
- mutta sodassa on hyvä muistaa juuremme-
- ja tapamme.
Esi-isämme uhrasivat ennen taistelua.
Palatkaa miestenne luo. Hyökkäyskäsky tulee vielä-
- vai haluatteko jäädä katsomaan uhrausta?
En.
Kaikki järjestyy kyllä.
Älä pelkää, joku tulee auttamaan meitä.
- Siinähän sinä olet. - Älkää vain istuko siinä!
Tehkää jotain!
Siellä on nainen ja lapsi!
Ampukaa heidät! He polttavat heidät elävältä!
Se sattuu!
Komentaja, rauhoittakaa hänet.
Hän on oikeassa, Tšvanov.
Pitääkö ampua lapsia?
Hemmetti!
Anna tänne se.
Luoja meitä armahtakoon.
Pala helvetissä, lurjus!
Hyökkäykseen!
Tappakaa ne kusipäät!
Tappakaa ne, millä voitte!
Kranaatinheittimet asemiin!
Perääntykää!
Kranaatteja!
Olisi pitänyt hukuttaa heidät.
Niitä ryömii ulos kuin rottia.
Hei, blondi. Ilmoittaudu komentajalle.
Se sattuu hetken.
Sattuuko?
Se paranee kyllä.
Sasha.
Aleksander Nikiforov.
Niin, tiedän nimesi.
Ennen sotaa äiti ja minä-
- kävimme konserteissasi.
Tiedän kaikki laulusi ja aariasi.
Äiti tykkäsi sinusta.
Samoin siskoni.
Seinillämme oli kuviasi.
Nikiforov.
Komentaja haluaa puhua.
Sasha.
Laulatko joskus minulle?
Hänkö? Hän puhuu vain kahdesti vuodessa.
Pitäisikö minun tietää jotain?
Tule tänne.
Aleksander Nikiforov. Tenori.
- Kutsuitteko minua, kapteeni? - Tule tänne.
Näetkö koneen?
Näetkö?
Se on Heinkel.
Hän aikoi pommittaa ylityspaikkaa. Kusipää.
Kaksi konekivääriä-
- ja pienempi ase-
- radistin hytissä.
Nikiforov. Insinöörit, auttakaa häntä.
Ottakaa kivääri ja työkaluja.
Käärikää ne, etteivät ne-
- pidä meteliä.
Olen insinööri enkä korjaaja.
Mene nyt!
Mikä hätänä?
Tapoimme 14 saksalaista.
He tappoivat kuusi meikäläistä.
Pääsimme helpolla.
Onko tupakkaa?
- Minä lähden. - Sen kun.
14-vuotiaana-
- Nikiforov oli jo poimittu-
- 10 kertaa poliisin toimesta.
Kohtalo lähetti hänet töihin traktoritehtaalle-
- jossa oli kulttuuritalo-
- joka oli kuuluisa-
- koko Stalingradissa.
16-vuotiaana hänellä oli hämmästyttävän puhdas tenorin ääni.
Tehdas lähetti hänet Moskovaan konservatorioon.
Vuotta ennen sotaa hän palasi Stalingradiin-
- filharmonikkojen solistiksi.
Hänestä tuli paikallinen kuuluisuus.
Sodan ensimmäisenä päivänä-
- hän ilmoittautui vapaaehtoiseksi.
Hän eksyi 20 päiväksi ihmisten teurastamoon-
- Valko-Venäjän metsiin, kunnes löysi yksikkönsä.
Neuvostoliiton sotilaspoliisi kuulusteli häntä 20 päivää lisää.
Sodan kamalat ensikuukaudet-
- tekivät hänestä vakavan ja hiljaisen-
- ja jopa julman.
Katso tätä likaista eläintä.
Peter Kahnia.
Rautaristin haltijaa.
Kunnioitettuun preussilaiseen sukuun syntynyttä.
Kenttämarsalkka Paulus-
- kutsui minut kerran lounaalle.
Hän sanoi minua sankariksi.
Sankariksi.
Teikäläisiä vastaan on mahdotonta sotia.
Ette tiedä kunniasta mitään.
Olette kaikki roistoja, jotka ampuvat toisia selkään.
Ette taistele voitosta-
- vaan tahdotte kostaa.
Tulin tänne-
- sotilaana.
Olette muuttaneet minut pedoksi.
Mitä mieltä olet?
Tahdotko oppia ampumaan?
Etkö tahdo enää?
Miksi puistelet päätäsi?
Puhu nyt.
Tahdon yhä.
Tahdot.
Kolme, neljä, nyt hän tahtoo sinun menevän lattialle.
Olit täällä saksalaisten kanssa...
...mutta et puhu siitä.
Se ei ole hyvä.
Ehdottomasti ei.
Kuunnelkaa tuota.
Hän ei puhu, vaan oksentaa.
Hänellä on likainen suu.
Katja, älä kuuntele häntä.
Mitä te tuijotatte?
Tahdotteko tietää, miten elimme saksalaisten vallassa?
Mitä he tekivät meille?
Miksi olen yhä elossa?
Enkä äidin ja isän kanssa haudassa?
Miksen tappanut itseäni?
Kysykää vain, älkää ujostelko.
Kysykää pois.
Meidän puolustajamme.
Tahdotteko yksityiskohtia?
En pystynyt siihen.
Olin peloissani.
Odotin teitä.
Kysykää.
Antaa tulla.
Mikä hätänä?
- Minä tapan hänet. - Istu!
Istuudu!
Hän käski istua.
Unohda, mitä kuulit.
Poljakov, rauhoittele häntä.
Kranaatteja.
Jonkinlaista tykistöä.
Minulla on kaunis vaimo.
Valitsin hänet kylästä...
...hänen kauneutensa vuoksi.
Kyläni on kaukana Brjanskin lähellä.
Rakensimme elämän.
Olimme onnellisia.
Huolehdin hänestä.
Ostin hänelle huivin-
- ja huopatossut.
Hän tykkäsi, kun silitin hänen päätään.
Tulin kotiin ja istuin hänen viereensä.
Hän laittoi päänsä syliini-
- ja silitin sitä.
Hänellä oli pitkä musta tukka.
Juuri ennen uuttavuotta -39...
...saimme tyttären.
Näytän ihan isoisältä, vai mitä?
Mutta sain tyttövauvan.
Minua väsyttää.
Saanko?
Vain pikku torkut.
En ole painava.
Siihen mennessä-
- Vasili Poljakovin vaimo ja tytär-
- olivat olleet kuolleina jo melkein vuoden.
He asuivat Moskovassa-
- mistä Poljakoville oli annettu kaksi huonetta.
He kuolivat turhaan-
- pommituksessa lokakuussa 1941.
He eivät päässeet pommisuojaan.
He olivat jääneet auttamaan naista, jonka lastenvaunut olivat kaatuneet.
Nainen vauvoineen selvisi, mutta he eivät.
Poljakovin vaimo oli 26 vuotta häntä nuorempi.
Hän kertoi kaiken äidilleni, joka oli sinä yönä hänelle-
- maailman ainoa ihminen.
Olet hyvä tyttö, Katja. Viaton.
Älä pelkää.
Masha, Masha, fasistilutka.
Menetkö pesulle?
Et ikinä tule puhtaaksi.
Mene pois.
Haetko vettä?
Tässä on sinulle vettä!
Iske, kiväärini
Äkkiä ja tarkkaan
Älä armoa anna
Viholliselle
Sua autan terävällä sapelilla
Mitä nyt?
Lupasit opettaa minut ampumaan.
Mene makuulle, niin opetan.
Laita perä olkaasi vasten.
Sormet menevät tähän.
Olen nähnyt, kun pidät kivääriä.
Opeta minut käyttämään tähtäintä.
Laita kohde ristikon keskelle ja ammu.
Kuka tuo on?
Joku nainen.
Hän on kaunis.
Joo, olen nähnyt hänet muutaman kerran.
Yksi saku menee tuohon kellariin.
Hän käy ehkä naisen luona.
Ammu hänet.
Oletko tyhmä?
Saksalainen.
Olet oikeassa.
Olet onnekas. Löysit saksalaisen-
- ensimmäisellä yrittämällä.
Katso nyt.
Katso hänen päätään ja rintaansa.
Päätä ja rintaa.
Hän on laiha. Lasit. Kävelee kuin hanhi.
Ei kovin vanha.
Älä katso häntä, vaan minne hän menee. Seuraa häntä.
Ammu hänet.
Seis!
Osuit ensimmäisellä. Hyvin tehty.
Mitä tuo oli, idiootti?
Mikä, komentaja?
Tapoit sotilaan, joka oli hakemassa vettä.
Natsin, en sotilasta.
Edes eläimet eivät tapa veden äärellä.
Tunnetteko sanonnan, kapteeni?
"Tapa aina, kun näet hänet."
En välitä paskaakaan-
- onko hän juomassa, syömässä tai paskalla.
Tapoin hänet ja jatkan tappamista.
Äiti sanoi, että he tappoivat veljeni, koska hänen nimensä oli-
- Vladimir Iljits, kuten Leninillä.
Hän oli seitsemänvuotias.
Tekevätkö sotilaat niin?
Minä hänet tapoin.
Pois näkyvistäni.
Misha Tšvanovin äiti ei kertonut hänelle kaikkea.
Hän ei voinut. SS-
- terrorisoi hänen kyläänsä.
He raiskasivat hänen kauniin vanhemman siskonsa-
- ja jättivät hänet kuolemaan-
- sikolättiin.
Hänen äitinsä haavoittui.
Hän paloi lähes elävältä.
Hän liittyi partisaaneihin.
Hänen käsivartensa piti amputoida kuolion vuoksi.
Onneksi hän oli vasenkätinen-
- ja Misha ei huomannut eroa hänen käsialassaan.
Joskus-
- näytät minusta tavalliselta naiselta.
Voisit olla saksalainen tai ranskalainen.
Pistäisit minua varmasti selkään, jos kääntyisin selin.
Tiedämme molemmat totuuden.
En ymmärrä sanaakaan.
Kaikki ulos. Aikaa on viisi minuuttia.
Ottakaa vain välttämätön mukaan.
Tämäpä on melkoinen näky.
Saksalainen sotilas alushousuisillaan venäläishuoran kanssa...
...kun Führerin armeija taistelee rajusti Volgan hallinnasta.
Esimerkillistä toveruutta.
Olen sanaton, kapteeni.
Niin.
Teitte minut sanattomaksi.
Onko teillä sanottavaa puolustukseksenne?
Aivan.
Niin arvelinkin.
Saanko kysyä jotain, herra?
Ette saa.
Ylin johto on määrännyt meidät puhdistamaan rintaman.
Siispä puhdistamme rintaman-
- roskaväestä ja saastasta.
Mitä luulette, Kahn?
Onko hän roskaväkeä...
...vai saastaa?
No...
Minä kyllä ymmärrän.
Ette ole valloittanut venäläistä linnoitusta-
- mutta valloititte mökin.
Halusitte juhlia.
Miehenä ymmärrän teitä.
Mutta en upseerina.
Korpraali.
Etsikää naisia pyykkäämään.
Kyllä, herra eversti.
Valitkaa vanhoja ja rumia.
Näistä hemmetin täistä pitää päästä jotenkin eroon.
Nouse ja mene Nikiforovin mukaan.
En mene minnekään. Mene pois.
Kuuntele, sinun pitää häipyä täältä.
Vaikutat miehiin huonosti.
He eivät taistele maansa tai Stalinin puolesta, vaan sinun puolestasi.
Se on huono juttu.
- Miksi? - Pukeudu.
He voivat tappaa sinut, typerys.
He eivät voi tappaa isänmaata.
Mutta emme voi suojella sinua.
Jos he tappavat sinut, miehet hajoavat.
Taisteletko sinäkin minun puolestani?
Minä en hajoa.
Tahdon taistella kanssasi.
Tappaa saksalaisia, ampua heitä.
Alle 16-vuotiaat...
Passini.
Olet oikeassa. Tänään on 15. päivä.
Onko syntymäpäiväsi?
Olen 18 ja tarpeeksi vanha taistelemaan.
Tänään yhdeksäntoista.
Hyvää syntymäpäivää.
Käyn kertomassa muille.
No...
Antakaa hänen olla, kapteeni.
Ymmärrättekö?
Joo, minä ymmärrän.
Nouse ylös.
Hiljaa. Kuuletko sinä?
Käskin olla hiljaa.
Kuuntele, Nynny. Se on huono homma.
Kuulitko? Huono homma.
Hän ei ole naisesi.
Tajuatko sinä?
Lepo.
Kusipäät kaivautuivat kaupan taakse.
He pommittavat ylityspaikkaa. Emme osu heihin täältä.
Nynny.
Voitko hakea miehesi-
- joen toiselta puolelta-
- ja osua heihin?
Liian vaarallista. Meihinkin osuisi.
Veteen!
Hyökätkää!
Tuhoan heidät itse tykillä.
Tykeillä ei voi ampua kulman taakse.
Minun tykeilläni voi.
HITLER VAPAUTTAA
Minne viette heidät?
Asemalle, kapteeni.
- Miksi? - Heidät lastataan juniin.
Masha!
Tehdessänne töitä Saksalle-
- saatte onnellisen tulevaisuuden-
- itsellenne.
Kapteeni, tämä ajoneuvo kuuluu armeijan asemapaikalle.
Ei, vaan Wehrmachtille, idiootti.
Masha! Masha!
Nouse kyytiin!
Masha, nouse kyytiin.
Hiljaa, Tšvanov.
Luutnantti Astakov on fiksu. Hän kävi akatemian.
Toisin kuin sinä, vehnäaivo.
Kylähullu.
Akatemia on yksi asia-
- ja kulman ympäri ampuminen toinen.
No, Nynny?
- Kestääkö siinä kauan? - Olen valmis.
Komentaja, minulla on vain yksi ammus.
Käsky on käsky.
- Olkoon niin. - Se onnistuu.
Siirry.
Katsotaan.
Näen kohteen.
Tankin tykkitorni, vasen alanurkka.
Kulma on varmaan oikea.
No?
Ammunko?
Ehkä Jumala suuteli päätäsi.
Hitto joo!
Stalingradissa jopa hajonneet tankit-
- ampuvat!
Sergei Astakov opiskeli tykistöakatemiassa-
- kotikaupungissaan Podolskissa.
Vähän yli vuosi sitten, lokakuussa -41-
- hänet ja muut kadetit kutsuttiin-
- puolustamaan Malojaroslavetsin kaupunkia.
Hän oli yksikkönsä ainoa eloonjäänyt.
Kukaan ei olisi kutsunut häntä silloin nynnyksi.
Hän oli tosin-
- ujo tyttöjen kanssa.
Kahn!
Oletteko tullut hulluksi?
He ampuivat meitä tuosta rakennuksesta!
Ette raportoinut tykeistä.
Venäläishuora huijasi teitä, ja petitte meidät.
Missä olitte?
Vastatkaa minulle!
Minä ammun sen huoran.
Hän teki parhaasta upseeristani aivottoman idiootin.
Ammutan teidätkin.
Sopii.
Mutta ensin valloitan tuon rakennuksen.
Hän odottaa täällä.
Kahn, jos ette valloita rakennusta-
- annan teloittaa teidät.
Tiedän...
...eversti.
Kaikki äitini tuntemat-
- ja ikänsä rakastamat ihmiset-
- kaikki hänen ystävänsä, naapurinsa ja perheensä oli tapettu...
...hänen kasvojensa edessä.
Miten hän kesti sen ja selvisi siitä-
- en tiedä.
Hän tuskin puhui sodan ensi kuukausista.
Hän kertoi usein tarinoita-
- rauhanajan elämästä rakennuksessa. Kuvittelin sen asukkaat.
Tiesin, että Misha Šazonov oli hänen naapurinsa...
...Mitja ja Lena Kulikov hänen ystäviään alakerrasta-
- ja että Khasil-täti antoi hänelle musiikintunteja.
He kaikki kuolivat-
- elokuun pommituksissa.
Naapurit hautasivat heidät raunioiden alle-
- koska hautausmaa oli liian kaukana.
Viimeiset haudat ilmestyivät, kun saksalaiset valtasivat rakennuksen.
Nikiforov. Anna minun mennä.
Minun pitää mennä. Etsin lahjaa.
Katjalle.
Synttärilahjaa. Sopiiko?
Äiti kaivoi haudat itse viimeisillä voimillaan.
14 ihmistä, aikuisia ja lapsia-
- lepäsi matalissa haudoissa, jotka oli peitetty kivillä.
Äiti hautasi siskonsa ja äitinsä, tätini ja isoäitini-
- päätyyn, jotta hän ei unohtaisi, missä he olivat.
Se on täällä jossain.
Tuossa se on.
Ammus osui putkistoon.
Heillä ei ole vettä eikä kylpyjä.
Hän on varmaan pessyt rätillä puoli vuotta-
- käyttäen kylmää vettä.
Hän ilostuu.
Krasnov.
Mikä hänen nimensä oli? Olga Volgaltako?
Kaikki ovat joko Olgia tai Natashoja.
Pää kiinni.
Kersantti Scheumann, kapteeni. Miten voin auttaa?
- Onko teillä tupakkaa? - On, herra.
Otto, tupakat.
- Mikä on hajalla? - Kaikki.
- Entä tykki? - Myös hajalla.
- Se on iskuri. - Miksette korjaa sitä?
Ei ole osia.
- Varusteet ovat vähissä. - Tankin ei tarvitse käydä.
Tarvitsen vain tykkiä.
Korjatkaa se, tai hyökkäätte jalkaisin.
Siinä kaikki.
Ryömiä? Hitot siitä.
Venäläismerimiehet eivät ryömi kuin liskot.
Astakov, tuolla on hajonnut tankki.
Tahdotko antaa sen lahjaksi Katjalle?
Selvä. Ensimmäinen torpedo, valmiina.
Toinen torpedo, valmiina.
Tulta.
He suunnittelevat jotain.
Huomio!
Katse eteenpäin!
- Oletteko vahvistuksia? - Kyllä, herra.
Mitä vyönsoljessanne lukee?
- Sanokaa se! - "Jumala kanssamme."
"Jumala kanssamme."
Missä Jumala onkaan, Führerimme Adolf Hitler on myös.
Missä Hitler onkaan, siellä on koko Saksa.
Saksa on täällä kanssamme.
Juuri täällä.
Kysyn teiltä-
- mitä muuta tarvitsette tämän hemmetin rakennuksen tuhoamiseksi?
- Minä kuuntelen! - Emme mitään, kapteeni!
Tämän rakennuksen takana on Volga.
Tämän rakennuksen takana on sodan loppu.
Tämän rakennuksen takana on Intia.
Intiassa huorilla on kuusi kättä.
Miettikää, mitä ne kuusi kättä voivat tehdä yhtä aikaa.
Onko täällä ketään, joka ei halua mennä Intiaan?
Teillä on 15 minuuttia aikaa.
Sitten hyökkäämme.
Huomio!
Nynny, mene yläkertaan. Käskin mennä.
Katja, mene heidän mukaansa.
Huutakaa, jos jotain tapahtuu.
Enkeli, häivy täältä.
Tšvanov, Nikiforov, ottakaa nurkat.
Minä jään keskelle.
Äkkiä, nopeammin. Kaikki tuolle puolelle.
Oikealle, tuonnepäin. Levittäytykää.
Tule, Fritz, tänne!
Nopeammin.
Mennään jo.
Tulkaa.
He ampuvat, tulevat sisään, ja sitten viiltelemme heidät kappaleiksi.
Suojaudu.
Ei eloonjääneitä täällä.
Tutkikaa yläkerrasta.
Minne sinä menet?
Seis!
Ei niin nopeasti-
- kapteeni.
Huono ajoitus, Tšvanov.
Tiedätkö, mikä sinä olet, Kahn? Olet häpeäksi-
- koko Wehrmachtille!
Menen nyt päämajaan.
Teillä on vähän aikaa.
Käyttäkää se viisaasti, kapteeni.
- Kapteeni. - Mitä?
Saimme tykin korjattua.
Ammuttiin kuoliaaksi.
Ei tuntenut kipua.
Ei tuokaan.
Missä Katja on?
Huoneessaan.
Menen kaivamaan haudat.
Ei, en lähde!
En mene minnekään!
Tulta!
Mitä nyt?
Miksette ammu?
Mekanismi on jumissa, kapteeni.
Se on taas jumissa.
Paska!
Kapteeni Gromov oli ammattilaissankari. Missä tahansa-
- sodittiin, hän oli paikalla.
Kantonissa, Halhin-Golissa, Mannerheim-linjalla.
Hänellä ei ollut rakkaita-
- perhettä-
- eikä paikkaa, minne halusi palata.
Hän oli haavoittunut kolmesti.
- Kerran lähes kuolettavasti. - Sinusta valuu verta.
Mistä?
Siinä on sirpale.
Lasia.
Kuule, häivy täältä.
Lähde vain.
Kuuletko sinä?
Minä anelen.
- No? - En kuule sinua.
En mene minnekään.
Äidin koti oli ensimmäinen paikka-
- jonne hän tunsi kuuluvansa.
Äiti oli ensimmäinen nainen-
- josta hän oli välittänyt pitkään aikaan.
Miksi tulit luokseni?
Minkä syntien tähden?
Miksi ansaitsen sinut?
Istunko enää koskaan näin rauhassa-
- naisen kanssa...
...silittäen hänen hiuksiaan?
En tajua sinua, Petja.
Venäjäksi nimesi on Pjotor.
Petja on lyhennys.
Petja.
Ei Petja.
Petja.
Kaikki kuulostaa venäjäksi hassulta.
Masha...
...Petja, Volga, kaikki.
Rakkaus. Tiedätkö, mitä se tarkoittaa?
Minä rakastan sinua.
Rakkaus.
Rakkaus, rakkaus.
Väkesi haluaisi ampua minut-
- ja omani vielä kiihkeämmin.
En välitä enää.
En välitä.
Minä rakastan sinua.
Siirry sivuun.
Pieni lahja.
Kiitos.
Haista sitä.
Ihanaa.
Puhalla.
Juodaanko?
Hyvää syntymäpäivää.
Ottakaa itse.
On pääesiintyjän aika.
Aleksander Nikiforov-
- laulaa rakkauslauluja sekä aarioita.
Pianon ääreen.
Mitä minun pitäisi tehdä?
Mitä minä teen?
Kerro, saksalainen.
Mitä minä teen?
Kirottu sota!
Kirottu maa, kirottu rakennus!
Kiitos, Sasha.
Nyt lahja meiltä kaikilta. Tule.
Sankarit, naisten osasto on avattu.
Mennään alakertaan.
Näytä minulle.
Hänellä on ollut tuo solmio sodan alusta asti.
Hassua. Täällä on alaston tyttö, mutta emme voi katsoa.
Ja voimme kuolla tänään.
Tiedät, mitä sanotaan. Volgan takana ei ole elämää.
Enkeli, onko lisää?
No niin, soturit.
Nukkukaa.
Pukeudu nopeasti.
Valtaan tuon rakennuksen huomenna...
...hinnasta riippumatta.
Sinut pitää saada turvaan.
Lähellä on paloasema, jossa on torni.
Siellä ei käy ketään, ei meikäläisiä eikä venäläisiä.
Piilotan sinut sinne.
Yhdeksi päiväksi.
Sergei, älä mene.
Olen niin onnellinen...
...että pelkään.
Pelkäätkö, koska olet onnellinen?
Pelkään.
En saisi olla onnellinen.
On sota.
Katja, pukeudu.
Ole kiltti ja pukeudu.
Tahdon näyttää sinulle jotain.
Se ei ole kaukana.
Komentaja lupasi.
Sergei.
Minne viet minut?
Odota hetki.
Istu.
Istuudu.
Se alkaa nyt.
Katso.
Tämä oli tähystyspisteeni.
Sitten saksalaiset löysivät sen.
He alkoivat tulittaa meitä tykeillä.
Päätimme sijoittautua.
Sijoittautua?
Siirtyä.
He saivat meidät kiinni alakerrassa.
Pysy takanani.
Narttu.
Miksi täällä ei ole saksalaisia?
Eikö olekin outoa?
Niitä on kaikkialla paitsi täällä.
Se on totta.
Se on outoa. En ollut ajatellut sitä.
Tämä on varmaan kaupungin ainoa sellainen rakennus.
Ei saksalaisia eikä venäläisiä.
Se on hyvä. Odotetaan täällä.
Odotetaan mitä?
Että pelko haihtuu...
...että yö päättyy...
...että kauhu loppuu.
Sota. Odotetaan kaiken loppuvan.
Kuin pilven reunalla.
Katja.
Minä rakastan sinua.
Olen rakastanut jo kaksi päivää.
Tiedän.
Tule.
Tänne.
Sinä jäät tänne.
Et lähde-
- minnekään.
Minä tulen takaisin.
Nikiforov.
Missä Katja on? Missä Astakov on? Etsi heidät.
Odota.
Mitä nyt?
Palaathan sinä takaisin?
Mene takaisin.
Sakuhuora.
Venäläinen!
Eversti. Saimme venäläistiedustelijan.
Mistä löysitte hänet?
Kahn löysi hänet paloaseman luota.
Hän tappoi neljä tarkka-ampujaamme.
Kapteeni Kahn?
Hienoa.
Mitä teemme tälle kurjimukselle?
Kahn, mitä teemme hänelle?
Kuulustellaan häntä.
Kuulustellaan?
Miten? Osaatteko venäjää?
Minä puhun saksaa.
Ylös, isoisä. Älä vain istu siinä.
Käske koiriesi antaa minulle ruokaa ja vettä.
Miksi vain seisot siinä?
Olen venäläisupseeri ja polvillani-
- senkin elukat.
Mistä tulit? Rakennuksesta vai vastarannalta?
Minulla on teille lahja.
Mitä?
- Minulla on teille lahja. - Mitä?
Venäläistytöltä.
- Puhu saksaa. - Katjalta.
Miten outoa.
En tunne mitään.
En mitään.
En kipua enkä muutakaan.
Mutta käsivarsien alta kutittaa.
Nämä hemmetin täit voisivat edes antaa kuolla rauhassa.
- Luutnantti Schmidt ilmoittautuu. - Kapteeni Kahn.
Onko tupakkaa?
Ajan ylityspaikalle, jota venäläiset tekevät Volga-joelle.
Näettekö tuon rakennuksen?
Kaksi ylintä kerrosta?
Näen minä.
Haluamani venäläisen päämaja on siellä.
Yltääkö tykki sinne?
Se on suoraan tulilinjalla.
Tehkää se sitten.
- Mitä tuo on? - Ei mitään.
Vain meteliä. Nuku vain, on varhaista.
Pitää mennä kotiin.
Rakastuin sinuun-
- ensi silmäyksellä.
Näin sinut ja tiesin, että rakastin sinua.
Minäkin rakastan sinua.
Niinkö?
Niin.
Minä menen nyt.
Minun on pakko.
- Minäkin tulen. - Ei.
Odota minua täällä, ymmärrätkö?
Hyvä on.
Kaikki on nyt ohi!
Elätkö sinä?
Joo, entä sinä?
Olen ihan kunnossa.
Mene sinä vain.
Minä odotan Nikiforovia.
Mene nyt.
Me kuolemme...
...orkesterisyvennykseen.
No, Enkeli.
Onko aika mennä taivaaseen?
Miksi vain taivaaseen?
Minä menen paratiisiin.
Minulla on pääsylippu.
Et ole hän.
Missä toinen mies on?
Missä on toinen-
- venäläinen?
Venäläinen!
Ryssä!
Päämaja, vastatkaa, hitto vie.
Päämaja.
Täällä Gromov.
Nouse ylös.
Nynny, älä ammu.
Radio.
Tee se.
Päämaja.
- Täällä päämaja, kuuntelen. - Täällä Kaluga.
Tehkää heti ilmaisku.
Koordinaatit:
24, 17, 14.
Ymmärrättekö?
Kaluga, en ymmärrä.
Miehemme ovat siinä rakennuksessa.
Onko näin?
Kyllä, me olemme täällä!
Saksalaiset tulevat! Tehkää heti ilmaisku!
Ymmärrän, Kaluga. Minä ymmärrän.
Hyvästi, pojat.
Se on siinä.
Enää ei kestä kauaa.
Ajattelen-
- Katjaa.
Hän on kunnossa, minä piilotin hänet.
Hän lähetti terveisiä.
Hän sanoi myös...
...että rakastaa sinua kovasti.
Olimme Stalingradissa-
- marraskuussa 1942.
Sitä seurasivat vielä kuukausien veriset taistelut-
- jotka muuttivat ihmiskunnan historian suunnan-
- ja suuren maani historian.
Äiti halusi aina, että muistaisin ihmiset-
- joille miljoonat ovat velkaa elämänsä ja vapautensa.
Vaikka hän antoi minulle nimen isäni Sergein mukaan-
- hän sanoi aina-
- että minulla oli viisi isää.
Alakerrassa.
Hän puhui meille.
Heillä oli Sergei. Missä hän on? Hän puhui kanssani.
Astakov on tuolla.
- Sergei. - Tuolla.
Äiti sanoi myös-
- että olin onnekas, koska muistutan heitä kaikkia.
Ja myös, koska-
- kiitos isieni-
- ja maanmiesteni isien-
- en tiedä yhtään, mitä sota on.
- PELiMiES 28.9.2014 -